EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Vi er BIONA Initiative.
Vi skaper klimaløsninger for en bedre verden.
Hei! Hvor er sønnen min?
-Unnskyld, ma'am. Hva heter du? -Dion!
Sitt, så kommer noen og snakker med deg.
-Dion! -Du kan ikke gå inn dit.
Du kan ikke gå inn dit uten følge.
-Ma'am. -Dion!
Ma'am! Stopp!
Hun kommer ned.
-Ma'am! Stopp! -Oppfattet.
Kode fire mot nivå fem.
Di!
-Sivilist i L5. -Hun kommer ned. Grip henne!
-Stopp! -Steng alle utganger.
-Unna. -Steng alle utganger.
-Flytt deg! -Stopp!
-Jeg har henne. -Stopp!
-Tilbake. -Hei!
Hvor er sønnen min?
Hold posisjonene deres.
Har jeg oppmerksomheten deres nå?
Gi meg ungen min, ellers sverger jeg på at jeg endevender dette stedet.
Følg meg.
-Dere bortførte sønnen min. -Vi reddet ham.
Dere rev ham ut av armene mine, satte ham i en van og kjørte.
Vi var i alvorlig tidsnød.
CDC ba om et karantenelokale på nivå tre, noe vi har, heldigvis for deg.
Heldigvis?
Han kunne vært på et hemmelig CIA-sted nå, eller verre.
Verre? Hvem er du?
Her inne.
-Hvor er Dion? -Han er trygg. Han har det bra.
-Jeg vil se ham nå. -Vi må snakke sammen.
Her foregår værforskningen vår.
Vi kan forutse vindmønstre og gi tidlige varsler som redder liv.
Jeg vil ikke ha en omvisning. Jeg vil ha sønnen min.
Herregud. Har du etterlatt ham der inne helt alene?
Han må være vettskremt. Vet du noe som helst om barn?
Jeg vet et par ting om barnet ditt.
-Hvor lenge har dere overvåket oss? -Etter innbruddet i laben.
Du har ikke tilfeldigvis sett en eremittkreps vandre rundt?
Og så er det reven, selvsagt.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Jeg antok at Pat fortalte deg det med det samme, men...
...vi kan gjøre det sånn.
Før Dion var her.
Etter at Dion var her.
Evnene til sønnen din er symbiotiske med floraen og faunaen
som ble hentet fra Island etter nordlys-hendelsen.
Ut fra Marks intense interesse for hendelsen,
mistenker vi at han selv hadde anomalier, og at han ga dem videre til Dion.
Etter Island begynte vi å observere mikrostormer over hele kloden.
Etaten for hav og atmosfære merket seg dem også.
De oppstår og forsvinner raskt, og etterlater seg målrettet ødeleggelse.
Målrettet.
En av disse var utenfor huset ditt. En annen i nærheten av hytta ved innsjøen.
Jeg tror ikke det er en tilfeldighet. Jeg tror stormene dras mot sønnen din.
-Så hva vil du? -Forske på Dion.
Vi trenger å forstå hvorfor dette skjer, og hva han kan gjøre.
-Nei. -Jeg ba ikke om tillatelse.
CDC holder på ham i 72 timer,
og den perioden kan forlenges hvis han anses for å være en fare.
-Men han er ikke... -Igjen: Jeg spurte ikke.
Vi har nok avvikende data til å holde ham i karantene...
...for alltid.
Noe jeg ikke ønsker å gjøre.
Men jeg gir ikke slipp på det eneste menneskelige eksemplaret jeg har.
Hva om du hadde Marks data?
Har du Marks data?
Han forsket på seg selv. Endringer i DNA-et hans.
Og han holdt kontakten med andre som opplevde hendelsen.
I bytte lar du meg ta Dion hjem nå.
Og jeg vil ha alt sammen.
Jeg vil vite når stormene skjedde,
hvor, og om det vil skje igjen.
-Det er gradert. -Det er Marks data også.
Vi oppretter en privat portal. Du laster opp dine data, jeg laster opp mine.
Og én ting til. Slutt å spionere på oss.
Det skjer ikke.
Jeg kunne si at vi skal slutte, men vi gjør det ikke, og det vil du ikke.
Det er noe farlig der ute, og enten du tror meg eller ikke,
prøver vi å beskytte sønnen din.
Jeg er ikke fienden, Nicole.
Det...
Det er fienden.
Dion.
-Mamma. -Hei, snusk.
Hun er en katt.
Ja, det er hun. Bra jobba, kompis.
Er du også redd for meg?
Nei, jeg bare... Ser jeg ikke teit ut? Kom an.
Nei!
Rumpa mi stikker ut.
Ja, disse greiene er snåle.
Jeg var redd.
Jeg vet det.
Men nå blir det bedre. Vi drar hjem, ok?
Hvor er den magiske klokka di?
Ok. La oss få på deg klær.
Miss Suzanne og jeg skal bare gjøre en liten byttehandel først.
Greit? Og så kan vi dra.
Ok? Har du alt?
-Hei. -Niki? Å, vennen min.
-Hvordan er det med ham? -Trøtt.
-Du hadde ikke behøvd å komme. -Tuller du?
Etter det som nettopp skjedde?
Du skulle ringt meg, jeg ville stormet stedet med deg.
Du mistet nettopp jobben din, jeg ville ikke ha deg arrestert også.
Lukter godt.
Jeg har lagd reker og maisgryn.
-Klokka er over midnatt. -Er du sulten?
Få ham i seng. Jeg gjør klar en tallerken til deg.
Hei, lille snusk.
Trenger du en pause?
-Nei. Det går bra. -Bra svar.
Så hun bare... ga deg alt dette?
Hun hadde ikke noe valg. Hun ville ha sønnen sin.
Vet hun at du ga det til meg?
Ikke ennå.
Du forteller det nok.
Ut fra gangene vi har sett deg komme og gå hjemme hos henne,
virker det som at dere to er nære.
Du var villig til å miste jobben for hennes skyld.
Jeg bryr meg om Dion.
Beklager at jeg ikke fortalte deg hva som skjedde.
Jeg ville respektere Nicoles ønske. Jeg lover at det ikke vil skje igjen.
Vi får se.
Så hva har du funnet?
Jeg har sett på analysene av Dions blodprøve,
sammenlignet dem med Marks data og våre prøver...
Og?
Og... det ser ikke bra ut.
Det forklarer hvorfor han havnet på sykehuset med høy feber.
Han...
-Han kjører for hardt. -Forklar.
Jeg hadde en bil en gang.
En bensinsluker, men den mest pålitelige bilen jeg har hatt,
så lenge jeg ikke kjørte over 90.
Hvis jeg presset den, bare litt, ville motoren ryke.
Mekanikeren sa at bilen rett og slett ikke var lagd for å kjøre fortere.
Og det er Dion.
Én ting er å løfte ostepop, men...
...hvis kreftene hans blir kjørt for hardt...
Som å prøve å helbrede en rev og ende opp på sykehus.
Ja.
Enda godt at den karen ikke var syk. Noe så stort ville nok tatt livet av ham.
Ja.
-Få deg litt søvn. -Ja.
Hvordan vil du ha kaffen din?
Med fløte, uten sukker.
Du kommer tidlig. Jeg ventet deg ikke før i kveld.
Ja.
Jeg måtte fortelle hva jeg fant.
Ja vel.
Ok.
Bonden, Walter.
Han fikk evner på samme tidspunkt som Mark og jeg.
Sønnen hans også. Brayden.
Noe som betyr at han er andre generasjon, som Dion.
Vel...
Han har i det minste faren sin som kan forklare ting for ham.
-Stormen tok ham. -Hva?
Når? Han var i live da Dion besøkte laben til BIONA.
Han var ikke i live lenge.
Dion kan ikke forlate leiligheten.
-Jeg må på jobb, og han på skolen. -Jeg kan passe på ham.
-For alltid? -La oss ta én dag av gangen.
-Hei. -Hei.
Jeg fikk ingen telefon, så her er jeg, brasende gjennom den pinlige fasen vår
for å kjøre Dion til skolen.
Jeg vet ikke om han skal på skolen...
...etter den natta han har hatt, men jeg ville se hvordan han hadde det.
-Det har skjedd mye siden sykehuset. -Ja, jeg vet det.
Suzanne kalte meg inn i går kveld, og ba meg gjennomgå dataene du ga henne.
Dataene til Mark.
-Så hun vet at du har vært innblandet? -Ja.
Hva tilbød hun i bytte? Bortsett fra Dion.
Bare kart over stormene, og en forsikring om at hun står på vår side.
For alt det er verdt, tror jeg faktisk hun er det.
Ikke ikke på din side, iallfall.
Nordlys-hendelsen forårsaket ekstrem ødeleggelse,
og landområdene der oppe er i ferd med å dø.
Svære sprekker har oppstått, og det sprer seg, så hun...
Hun prøver å finne ut hvordan hun kan stanse det.
Og hun tror Dion kan hjelpe henne.
Han reverserte sykdommen hos reven.
Kanskje han kan reversere nekrosen på Island, jeg...
-Vet du? -Tror hun virkelig det?
Hun følger forskningen.
Alt som ble endret av den hendelsen,
Dion, plantene, bakken, Mark, alle er deler av puslespillet.
-Og hun hater meg fortsatt. -Ja.
Jepp.
Men for øyeblikket er jeg der og kan holde et øye med henne for deg.
-Det trenger du ikke. -Jo, det gjør jeg.
Husk, vi er...
Ingenting har forandret seg. Vi er kompiser, amigos.
-Pat! -Hei, kompis.
Jeg var i et rom, som E.T., men nå går det bra.
-Det er så bra. -Kjører du meg til skolen i dag?
Vet du hva? Vent litt, vennen.
-Jeg må snakke litt med ham. -Ja.
Kom, kompis. Sett deg.
Ja.
-Du kan ikke gå på skolen i dag. -Hvorfor ikke?
Fordi det er for farlig.
Jeg må jobbe på prosjektet mitt.
-Det fins andre ting som er viktigere. -Enn vitenskap?
-La ham gå på skolen. -Hva?
Ja!
Jeg blir med. Jeg kan henge med Dion i hele dag.
-Nei. -Usynlig, selvfølgelig.
-Men du kan ikke si det til noen. -Bortsett fra Pat.
Ikke Pat engang. Ingen. Ellers får du ikke gå.
Greit.
-Men hva hvis...? -Det går bra.
-Jeg skal være med ham hvert minutt. -Ikke på do.
-Alt er i orden. -Ok.
-Ha det, mamma. Glad i deg. -Ha det. Glad i deg.
Slapp av. Jeg tar meg av det.
Lewis-kompaniet.
-Hva syns dere? -Strålende.
Du traff perfekt.
Nicole traff perfekt, men jeg sa ja, så du har rett. Jeg traff perfekt.
-Jente, en kjempejobb. -Dæven.
-Jeg vil ha en sånn. -Ta et bilde og trykk den selv.
-Jeg har ikke et ubegrenset budsjett. -Han er umulig.
Vi kjører plakattavler og radioreklame, og du lager programlayout.
Jeg vil ha helseforsikring.
Så det er sånn?
Ja...
Noen blir visst forfremmet i dag.
Takk, og jeg skal ha det klart innen slutten av dagen.
Det bør du. Og vær forberedt på å jobbe hardt.
Forsikringsdekning-hardt.
Herregud. Jente!
-Kom igjen. Ja! Dæven. -Ja! Du fiksa det.
Nå sier du at du er for travel til å møtes til lunsj.
Hva? Jeg har lyst til å dra deg på dansegulvet nå.
Å ja? Tror du du kan håndtere det?
Jeg kan håndtere det. Kan du?
Snakker dere fortsatt om dansing? For jeg er forvirret.
-Jeg kan ikke stoppe dette. -Hva er det med deg?
Bare gjør som vanlig. Glem at jeg er her.
Du ser alt jeg gjør. Jeg er hjemsøkt av et spøkelse som kjenner mamma.
Ikke gjør noe galt, så har du ingenting å bekymre deg for.
-Å, nei. -Hvem er det?
Mr. Campbell. Han prøvde å utvise meg.
-Hvorfor det? -Mamma sa han vokste opp med dumme ideer.
-Om hva da? -Hvem folk er, basert på utseendet.
Han bare antok at jeg var slem.
Sier du det?
Bare fortsett å gå. Hold deg unna ham.
Jeg er rett bak deg.
Ok, Dion, kom igjen. Fortsett.
Det er ikke plass til meg, så jeg står her ved døra.
-Ikke kopier det jeg gjør. -Søren òg.
-Hva? -De driver og fniser igjen.
-Er du sjalu? -Nei.
Hvem snakker du med, raring?
Hei, Dion. Se.
Æsj. Enhjørninger? Trodde vi skulle tegne biler.
Kan vi snakke om prosjektet?
Vi tenkte du kunne presentere det, siden du er så god i naturfag.
-Ok. -Flott.
Hei, Jonathan, la oss jobbe med den YouTube-greia.
PROGRAM
Ok, da tar vi lunsj. Én time. Pause på én time.
Andre klasse er så kjedelig.
Ja, men har Dion det bra?
Ja, men hvordan orker han dette hver dag? Jeg trenger en drink eller noe.
-Klar? -Ja, ett sekund.
Skolen er ferdig klokka tre, så...
Du kan jo gjenoppfriske gangetabellen.
Akkurat. Ha det.
Jeg tenkte vi kunne gjøre In The Light.
-Nei. -Nei?
La oss gjøre noe annet.
-Prøv å henge med. -Ok.
Klar?
Ja, du er klar.
Dette fikser du.
-Disse hoftene. -Nicole Warren er tilbake.
Du greide det.
Nå skal vi... Vi setter oss.
Trenger du en liten pause?
Er det lammekoteletter?
Vi feirer i kveld fordi mora di ble forfremmet i dag.
Betyr det at jeg kan få hvite og røde Jordan 3?
Det betyr at vi kan sette oss ned og snakke om det.
Hurra!
Dansefest!
-Nicole. -Ja.
Kan jeg få et ord med deg?
Ja.
Vil du gå og hilse på Klype?
Voksenprat.
Fant du noe?
Ja.
Dette...
Dette er mye større enn jeg trodde.
Jeg har prøvd å spore opp noen av personene på lista til Mark.
Sju av dem er meldt savnet.
Og det er bare de jeg fant.
Savnet, ikke...
-...døde på grunn av en rar sykdom? -Forsvunnet uten et spor.
Og se her. Dette er BIONA-kartet over stedene der stormen har rast.
Kerry Phillips, meldt savnet 6. juni 2014, Atlanta i Georgia. Storm.
-Jeg kjenner det navnet. -Dr. Morten Lungstad, Ålesund, Norge.
Meldt savnet 22. mai 2018. Storm.
Jill Noonan. Forsvant i en storm ved innsjøen, på den andre siden fra oss.
Og se på dette.
-New Orleans, 12. august 2017. -Mark.
Alle drept av en storm.
Den jaktet på dem.
Den var utenfor vinduet til ungen min, denne...
...seriemorderen var utenfor vinduet til ungen min.
Hva skal jeg gjøre?
-Løp. Gjem dere. -Jeg kan ikke gjøre det mot Dion.
Å leve et liv på flukt, uten hjem, uten venner, i konstant frykt.
Hva slags liv er det?
Mitt.
-Unnskyld, jeg... -Jeg ville ikke ønsket dette for noen.
Men inntil vi finner ut hvordan vi stanser denne greia,
har vi ikke noe valg.
Jeg var heldig. Jeg hadde ingen venner eller familie jeg brød meg om.
Kaller du det heldig?
Jeg hadde ikke mye å gi slipp på.
Dere kommer til å få et problem med det.
-Bli her hos oss. -Hva?
Vi er familien din.
Hjelp meg med å beskytte sønnen min. Lær ham hvordan han skal overleve.
Når tiden kommer da vi må løpe, løper vi, men fram til da holder vi sammen.
Bli her hos oss.
-God morgen. -Hei.
-Alt vel? -Ja, jeg skal hente ham.
Kult, da...
...står jeg her ute i gangen som en dust.
Pat er her. Husker du avtalen vår?
-Ikke si noe om Charlotte. -Bra jobba.
Få se tennene.
-Pat! -Hei! Er du klar til å gå?
-Klar som et egg. -Greit.
-Ha det, mamma. -Ha en fin dag.
-Glad i deg. -Glad i deg òg.
Hei.
Så hvem spiste frokost med dere i dag morges?
En venn.
En venn av deg?
En venn av mamma.
-Jeg får ikke lov til å snakke om det. -Ok.
Så denne vennen, er det en ny venn, eller er det noen...
Jeg spør ikke etter navnet, jeg er bare...
Bekymret. Dere må se an hvem dere stoler på.
Mamma sier vi kan stole på denne vennen. Og heisen er treg.
Jeg kommer for sent på skolen. Sistemann er et råttent egg.
Hallo.
Ja, det gjorde jeg.
Jeg ville bare gi beskjed om at min venn Charlotte henter Dion på skolen i dag.
Jeg sendte et i går.
Ja, send det til meg på e-post, så sender jeg det tilbake.
Lewis-kompaniet.
Vi har et problem. Plakatene er et rot. De matcher ikke programmene.
-Du må gå og fikse dette. -Ok.
-Jente, det der er uhøflig. -Beklager.
Jeg må fylle ut et skjema for skolen igjen så vennen min kan hente ham og... ferdig.
Bestillingen, kvitteringen, alt.
Dra ned dit nå og fiks det. Materialene skal ut i morgen.
Det ordner jeg.
-Har du tenkt å ditche meg? -Jeg prøvde å ringe.
Det var noe rot med trykkeriet. Kwame ba meg ordne opp.
Skolen har ikke fått skjemaene jeg sendte dem.
Jeg kan ikke i dag.
Ikke gi meg skyldfølelse.
-Jeg gjør ikke det. -Jeg vet hva du tenker.
Så du er tankeleser, nå?
Du tror dette er selv-sabotasje.
Jeg er for travel, for stressa til å ta vare på meg selv.
Jeg sa ingenting.
Ja, ta på egen maske før jeg hjelper andre,
men jeg har plikter, ok? Dette er livet mitt nå.
Jeg skjønner. Det eneste jeg tenker på, er at jeg vil danse med deg.
Beste del av dagen.
Øv på tankelesingen.
Ses i morgen, håper jeg.
Hei.
Ett minutt.
Ja.
Ok. Dette... ser nesten ferdig ut.
Hvordan går det her?
Ok. Jeg liker den.
-Hvordan går det, team Værkontroll? -Bra med Esperanza og meg.
Esperanza lagde en storm i et glass.
Så det på YouTube, Jonathan hjalp.
Storm i et glass.
Jeg digger det. Hva mer?
-Jeg har en tale. -Å, ja? Få høre.
Stormer oppstår når en varmfront møter en kaldfront.
Jo større forskjell det er på de to temperaturene,
jo sterkere er stormen.
-Du har gjort research. -Han er ikke ferdig.
Stormer dreper mennesker. Faren min...
Faren min jobbet hos BIONA for å finne en måte å stanse stormer på i framtiden,
men hva om jeg fortalte dere at det fins en måte i dag?
Mine damer og herrer, vi presenterer stormslukkeren.
Og her kommer Jonathan inn med stormslukkeren.
Hvor er den?
Den er ikke... Jeg mener...
Jeg ble ikke ferdig.
Prosjektene deres skulle godkjennes i dag.
Hvis du ikke har gjort oppgaven...
Han har det! Vis ham.
Den er dum. Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre.
Hva er slangen til?
-Det er, eh... -Kald luft...
-...fra en sylinder med flytende nitrogen. -Ja, greia med kald luft. Den...
Endrer temperaturen på stormen og tar kraften ut fra den.
Ok.
-Vent. Lagde du denne? -Ja.
-Og gummistroppene? -Vel...
Jeg tenkte at med en storm vil det lyne, og gummi stopper lyn, tror jeg.
Det er litt mer komplisert enn som så. Men fortsett med researchen.
Bra tenkt. Når blir den ferdig?
-I dag, etter skolen. Jeg lover. -Ok.
Dere har til i morgen, ok?
-Jeg kan ikke bli med etter skolen. -Det trengs ikke.
Jonathan og jeg skal spille Zelda uansett.
Hva?
Vi gjør prosjektet først.
-Spiller dere Zelda? -Ja.
Jeg hadde invitert deg, men du hater Zelda.
Jeg hater ikke Zelda.
Hei, Jonathan. Kom hit.
Hva er det de vil?
De er så slemme mot ham. At han snakker med dem.
-De er vennene hans. -Nei.
De er snille én dag, og gjør narr av ham den neste.
Hvor han bor, faren hans...
Hva skjer, folkens?
Jeg skal skate med gutta.
Men vi lovte å gjøre ferdig Stormdreperen.
-Kommer du eller ikke? -Jeg venter ikke.
Hva med prosjektet?
Gjør din del. Ikke bry deg med min.
Det er vårt prosjekt også.
-Det er ok, jeg skal gjøre det. -Hva?
Hun gjør det bedre uansett.
Hei, kom.
Glem Jonathan. Jeg skal vise deg noe gøy.
Fort deg.
Hva gjør du?
Hvem trenger skateboard når du kan fly?
Dion, sett meg ned.
Før kunne jeg bare løfte Coco Pops.
Sett meg ned.
Vent. Nå kommer den beste delen. Du går glipp av den.
Vent. Hva gjør du med beina mine? Sett meg ned.
Dion!
-Hvorfor gjorde du det? -Hvorfor er du sint?
Du tok meg ut av stolen. Du løftet meg ut av stolen.
Hvorfor gjorde du det?
-Jeg ville at du skulle... -Gå?
Ja.
Lukk opp døra.
Takk.
Hei. Hva gjør du her?
Jeg sa til meg selv...
Hvis du lar noe gå fra deg, og det er ment å være,
kommer det tilbake til deg.
Jeg er så dum.
Jeg vet ikke hva dette er,
men jeg er sent ute, så kan vi snakke om dette senere?
-Nei. -Nei?
Nei.
Jeg er... Jeg er så lei av dette.
Når du trenger meg, er jeg der. For å kjøre Dion til skolen, for pizza.
Du spør, og jeg slipper alt jeg har i hendene for deg,
og er der med et stort smil om munnen.
Hvorfor gjør du dette nå?
Jeg tror du utnytter meg.
Fordi du vet at jeg...
Fordi du vet at jeg har følelser for deg.
Unnskyld, jeg...
Jeg mente ikke å...
Men... du har rett. Jeg...
Jeg skulle ikke ha fortsatt å lene meg på deg.
Er du sammen med den fyren?
Unnskyld?
I morges, da jeg hentet Dion, var det en ekstra tallerken på bordet.
Var det ham? Eller...?
Det har ikke du noe med.
-Sier du det? -Ja.
Jeg setter pris på alt du har gjort for Dion og meg, men...
...hvem jeg spiser frokost med,
hvem jeg gjør hva som helst med, det har ikke du noe med.
Men du skjønner, jeg har noe med det.
Jeg har holdt på hemmelighetene dine. Jeg har risikert jobben min for deg.
Og du...
Du lot meg tro at jeg hadde en sjanse, så jeg kunne være løpegutten din.
Denne samtalen er over. Faktisk så... Jeg må tilbake til jobben.
Vi kan snakke ferdig når jeg kjører Dion hjem.
Vet du hva? Det trenger du ikke, for jeg har ordnet med det.
Hva?
Og vet du hva, kanskje vi skulle ta en pause.
Pause. Fra hva da?
Fra at du tilbringer tid sammen med Dion, med meg.
Vel...
Du kan ikke holde meg vekk fra Dion.
Unnskyld?
Han er glad i meg. Jeg ser ham mer enn du gjør.
Denne samtalen er så over.
Hold deg unna meg, og hold deg unna Dion.
Jeg skjønner det ikke. Hvorfor er Esperanza så sinna?
La oss komme oss vekk herfra, vekk fra alle disse menneskene,
og så skal vi diskutere denne katastrofen din med Esperanza.
-Hei. -Hei, er Dion med deg?
Ja, jeg hentet ham nå.
Ikke si noe til ham, men Pat og jeg hadde nettopp en merkelig krangel.
Skal jeg gjøre noe? Ett støt, og han vil aldri tisse rett igjen.
Nei, det går bra. Han må bare holde seg unna og roe nerva.
Vi er på vei hjem.
-Kan jeg dra til Esperanza? -Nei.
-Nei. Du, er alt i orden? -Nei, jeg er sint.
Han snakket som om han hadde rett på noe, sa jeg traff noen bak hans rygg.
Ryggen hans har ingenting med meg å gjøre.
Hør her, nå går du deg litt vill i dette.
Jeg prøvde å være ærlig med ham,
og likevel forventer han noe fra meg.
Jeg må virkelig dra nå. Kan vi snakke om dette senere?
Bare ikke la Pat snakke med ham, ok? Vi ses hjemme.
-Det var ikke så ille. -Jeg var der. Det var ille.
-Var det meg, hadde jeg villet fly. -Du er ikke Esperanza.
Alle ønsker å fly.
Jeg tror du nettopp har bevist at det ikke stemmer.
Hva vet du om henne?
Hvorfor sitter hun i rullestol?
Hvor lenge har hun gjort det? Har hun kunnet gå noen gang?
Hvor lenge har dere vært venner? Har du ikke spurt engang?
Jeg tenker ikke på det. Det er bare...
Det er Esperanza.
Det tror jeg hun ville like å høre.
Gå inn, du, så kommer jeg om noen få minutter.
-Kan jeg FaceTime Esperanza? -Ja visst.
-Unnskyld. -Pat, var det ikke?
Jeg er venn av Nicole.
-Hei. Jeg skulle bare si hei til Dion. -Dion har hatt en lang dag.
Han er ikke i humør for selskap.
-Han vil nok treffe meg. -Nicole sa jeg ikke skulle la deg se ham.
Hva?
Hun vil ikke at du treffer ham. Beklager.
-Det er latterlig. -Det er hennes valg.
Jeg vil snakke med Dion.
Kanskje du skulle gå hjem og la det gå litt tid.
Vet du hva? Jeg har ikke tid.
Nicole og jeg hadde en liten uoverensstemmelse.
-Jeg er praktisk talt guttens far. -Jøss.
-Du tror du er berettiget. -Sa hun det?
Ja, jeg er faktisk berettiget til å se gudsønnen min,
så flytt deg, for helvete.
Jeg sa...
...nei.
Jeg skulle drept deg i New Orleans.
Nei.
Hallo?
-Hvor er du? -Hvordan det?
En storm er i gjære ved huset ditt.
-Kom til BIONA. Vi kan beskytte dere her. -Nei, Dion er hjemme.
Herre min.
Kom igjen. Ta telefonen.
Du får ikke Dion!
Nei!
Tekst: Sissel Drag